Tidigare:
Katerina Gerhardt har dött i sviterna efter en skottskada.
-Jag vet vem som sköt henne. -Följ med in på ambassaden.
-Jag tror att han är en lejd mördare. -Vad gjorde du där?
Lena Ganz ville hämnas. Som tur var ångrade hon sig.
Var är du, pappa? Politikern som blev skjuten, var du inblandad i det?
Självklart inte. Varför tror du det?
-Hur är det med Josef? -Jag tror att han litar på mig.
Och du litar på honom?
Var det Nick Fischer, stabschefen i Oslo?
Ja, som om jag inte vet att han gör det för egen vinning.
Polisen fann kontanttelefoner på en av Ottos adresser. Vi behöver den.
Josef har allt i ett kassaskåp där hemma.
Telefonen ni söker...
-Katerina hade inte med det att göra. -Josef serverade henne på silverfat.
Samtidigt som Otto fick allt han behövde. Han lurade dem båda.
En amerikan utförde det här brutala dådet. Vi tolererar inte sådant.
Du vill att Hector ska vara den skyldige, men vi har skytten.
-Han säger att det inte är han. -Han vill rädda sig själv.
-Vem anlitade dig? -Jag vet inte. Vi träffades aldrig.
Jag tror att han har bytt bil. Beitel är död, det var en fälla.
-Varför lät du honom gå? -Han är en av oss.
Tysk polis har nu en misstänkt för mordet på Katerina Gerhardt.
Hector DeJean är amerikan och före detta CIA-agent. Han är på fri fot.
BERLIN STATION
Det råder kaos i Tyskland efter mordet på Katerina Gerhardt.
Amerikanska marinsoldater vaktar USA:s ambassad när spänningarna ökar-
-och man kräver att Hector DeJean överlämnas till tyska myndigheterna.
Det ryktas att DeJean finns på amerikanska ambassaden i Berlin.
Tyska medborgare har omringat ambassaden-
-och protesterar mot CIA:s inbland- ning i mordet, vilken dock inte...
-Du slapp visst undan i rättan tid. -Det verkar så, ja.
Du säger att du inte känner DeJean, men enligt mina källor-
-var han anställd hos er för bara fyra månader sedan.
Alltså...
Jag känner honom på samma sätt som du känner någon-
-som arbetar i samma korridor, men som du inte känner personligen.
Varför tittar du på mig på det sättet?
Jag axlar Katerinas mantel i dag. Jag kan inte ha några svaga punkter.
-En amerikansk älskarinna, menar du? -Bara om hon brister i lojalitet.
Det var väl ingen nyck att du sa upp dig för min skull?
Nej, Josef, det var det inte.
Det kommer att bli mer av det jag sa i går.
Jag kan inte backa eller be om ursäkt när jag kommer hem senare.
Jag vet, och jag förstår det.
Amerikaner bör inte vistas ute i dag. Håll dig här.
Jag har varit med om värre, tro mig.
Jag insisterar. Jag skickar en bil.
-Vi ses senare. -Okej.
-USA, åk hem! USA, åk hem! -USA, åk hem!
Jakten på Gerhardts mördare fortsätter.
Polisen söker ännu efter den misstänkte Hector DeJean.
En före detta CIA-agent som länge har arbetat i Berlin-
-och som påstås gömma sig på ambassaden där.
-Hallå? Hallå? -Var är du någonstans?
Jag måste ta hand om min grabb. Jag kommer snart.
Skynda dig, om du inte vill att jag ska ta över som chef.
-Jag är på väg, Hector. -Förbannade...
Jag vill inte heller att du ska åka, men du såg bilderna på tv.
Det är ingen trevlig situation just nu.
Varför protesterar de vid ambassaden om CIA ligger bakom?
Det är en plats mot vilken de kan rikta sin ilska mot USA.
-Var har CIA sitt kontor? -Sluta nu, du missar flyget.
Steven kör dig för jag måste åka till kontoret och ta hand om det här.
Så Regionala affärer ska ordna upp det här?
Okej... Okej. Sätt dig ner.
Sanningen?
Jag arbetar inte på avdelningen för regionala affärer.
-Du arbetar för CIA. -Ja, det gör jag.
Du är en spion.
Ja, det är jag.
Men definitionen av det är nog inte den som du tror.
-Vet mamma om det? -Ja.
Det finns skäl till varför jag aldrig har talat om vad jag arbetar med.
Det beror inte på dig, och det beror inte på mig.
Hur känns det? Är du lite stolt?
Din pappa är kanske inte så ofrän som du trodde?
-Typ. -"Typ." Att vara stolt är bra.
Var stolt över att jag tjänar vårt land. Resten är överdrivet.
Rädsla? Är du rädd? Okej, det är ingenting fel med det.
Rädsla håller oss på alerten och gör oss försiktiga.
Rädsla gör att vi förblir tacksamma.
Jag älskar dig.
Du kan fråga mig vad du vill när du vill.
Men jag kan inte alltid berätta allt.
-Farbror Steven också? -Vadå?
Du kan bara prata om det här med mig, ingen annan.
Okej, lyssna på mig nu. Ring när du lättar och när du har landat, okej?
Jag älskar dig.
Hoppa in i bilen nu.
-Du gjorde rätt som berättade. -Han visste redan hur det låg till.
Jag är själv usel på att ta farväl.
Vad gör du här? Jag trodde att du var tillbaka i Langley.
Jag ville tala om vad jag och Valerie hittade i går.
Backa bandet nu. Jag trodde att du hade tvingat henne att sluta.
Ett spel för galleriet för att hon skulle komma Josef närmare.
Jag är glad att jag har blivit informerad om det.
Jag informerar dig nu.
Vi har nu bekräftat att Josef och Otto Ganz hade kontakt.
Josef låg bakom Ottos dåd och gillrade en fälla för Katerina.
Det leder till frågan om han också lät mörda henne.
-Vad är det? -Galet, och vad som är än galnare...
...är att spåren leder till Nick Fischer.
-Det är ju helt vansinnigt. -Ja, det är det.
-Är du okej? -Alla våra antaganden har varit fel.
Saker och ting visar sig jämt vara tvärtom mot vad man trott.
-Vänjer man sig vid det? -Nej, men man lär sig släppa det.
Nästa mål kan vänta runt hörnet.
Eller komma ut genom en dörr i en fin kostym, med en fet cigarr i näven.
Samme snubbe som finansierade Gerhardt lät mörda henne-
-och går sedan på promenad dagen efter. Vad är det här?
Alldeles säkert något helsjukt. - Robert?
-Hector! - För helvete. -Jag har högtalaren på.
Ska April köra det här solo?
Du måste komma hit. Jag kan inte både jobba och ha koll på Hector.
Du får snart ge dig ut igen. Ge April din pistol, Fischer är beväpnad.
-Du vet väl vad som gäller, April? -Ja, chefen.
-Vi räcker inte riktigt till i dag. -Vi fixar det.
-USA, åk hem! USA, åk hem! -USA, åk hem!
-Var är han? -Han kommer snart.
-Vem ska tala om den tråkiga nyheten? -Det vet jag inte ännu.
-Vad är det? -Tänk på vad du säger.
Provocerar du utrikesministern, så...
God dag, Georg. Välkommen.
-Richard Hanes. Vi har inte träffats. -Esther Krug.
Se så, vi har ont om tid i dag.
Han ogillar underordnade. Ta det inte personligt.
Börja du, Esther.
Situationen utanför talar för sig själv, och den lär bara förvärras.
Förbundskanslern har bett mig att bryta allt samarbete med er.
Det här blir vårt allra sista möte tills vidare.
Ert kontor är numera persona non grata.
Ska vi alla bli lika tokiga som de som protesterar utanför?
-Du talar med utrikesministern. -Tack, Stefan. Jag har full koll.
Tyst, Kirsch. Annars sparkar jag ut dig härifrån.
Du blir den förste som får gå, Richard.
Ni har tolv timmar på er att överlämna Hector DeJean.
Annars flyger ni hem i morgon.
Det kan komma att väckas åtal mot er efter en vidare utredning.
Det här är inte klokt. Vi har inte DeJean. Vi var inte inblandade.
Hector DeJean är anklagad för ett brott som han inte begått.
Påstår vem? DeJean?
Ganz dotter har vittnat om att de planerade mordet tillsammans-
-och ögonvittnen såg honom vid mässhallarna efter dådet.
Planerade, Esther.
Anar du hur många som troligen önskade Gerhardt död?
Vi har bevis som styrker vem gärningsmannen var.
-Vem? -Det är för tidigt att avslöja det.
Som ni vill. Ni har begränsat med resurser och tid.
Folk är ute efter blod. Ge dem DeJean innan det blir ett blodbad.
Jag kan inte ge dem något som vi inte har.
-Nej. -Jo, han är här. Sedan i går kväll.
-Skojar du? Är DeJean under mitt tak? -Det är de goda nyheterna.
De dåliga är att din polare Fischer beställde mordet på Gerhardt.
Fischer? Han hade gett sina lunch- pengar till PFD om han varit tvungen.
-För att stärka sin fasad. -Det är ju helt sjukt. Nick Fischer?
Välkommen till underrättelsetjänstens värld, ambassadörn.
Nu måste vi ta reda på vem Nick Fischer samarbetar med.
Jag gissar på Josef Emmerich.
Tänk om Fischer jobbar för Moskva? Ryssland kanske lägger sig i här med?
Tja, jag lägger min röst på tredje världskriget.
-Var är du? -På väg till kontoret.
Kan du åka förbi ditt gamla kontor? Du måste göra mig en tjänst.
Jag ringer upp er snart igen. - Hej.
-Vad gör du här? -Vad tror du?
Är Hector där uppe?
Som tur är känner jag dig bättre än Robert.
-Esther... -Vadå? Har ni bevis?
-Det är komplicerat. -Det är faktiskt väldigt enkelt.
-Vi behöver Hector i kväll, annars... -Vadå? Måste vi ta farväl annars?
-Snälla, det är inte mitt beslut. -Vi behöver bara lite mer tid.
-Titta ut. Ni har ingen tid. -Jag ber dig, Esther.
-Så de tänker åtala oss allihop? -Om de håller stationen ansvarig, ja.
Det här blir bara bättre och bättre.
Jag måste ha riktig mat, inte sådan här skit.
Det du måste göra är att hålla käften och lyssna på mig.
Hanes och jag hade nyss ett möte med tyskarna.
Och?
Har vi inte överlämnat dig innan kvällen, ryker stationen.
Lysande.
Då får Esther Krug äntligen sin chans att begrava mig levande.
Folkmassan utanför vill se ditt huvud på en påle.
Och tyska säkerhetstjänsten har visst mer än Lena Ganz vittnesmål.
Självklart.
De kan enkelt mixtra med vilka bevis de vill, eller hur?
Vad har ni på Fischer? Jobba fortare!
-Vad gör ni här? -Vi kan ta ut honom via tunnlarna.
Ska jag fly på grund av något som jag inte har gjort?
Du tänkte göra det, Hector. Du ville göra det.
-Den här sörjan är din förtjänst. -Ingen orsak!
Jag fixade affären med Otto Ganz och jag hittade skytten.
Du är inte min chef längre! Dra åt helvete!
Någon kan väl bara...
Låt mig segla iväg mot solnedgången.
Sedan kan ni gå vidare med era liv.
Han börjar lugna ner sig lite.
April bevakar Fischer på Gerhardts minnesstund-
-och Valerie buggar Josef som är på väg dit nu.
-Ska jag ge mig ut igen? -Gärna det.
Lägg av, era kräk! Jag jobbar inte ens här längre!
Jag har försökt sälja in cyberövervakningen till dig ett tag.
Men du föredrar människor. Dialog framför data.
Du vill att jag ska övertyga Hector om att överlämna sig till tyskarna?
Och därmed även rädda stationen här i Berlin.
Det är ett sätt att sona dina synder.
Jaså? Jag kan tänka mig att Richard Hanes har en del att sona just nu.
Jag borde aldrig ha litat på Nick Fischer. Jag vet det nu.
Jag ställde till det och behöver din hjälp.
Jag tigger inte mer än så här.
-Jag har inte behörighet längre. -Det ordnar jag med ett samtal.
Men dina tidigare anställda respekterar dig.
Teoretiskt sett, ja. Hör här, Richard.
Mitt och Hectors senaste möte slutade inte väl.
Och jag vill inte trampa Robert på tårna. Han är tillförordnad chef.
I cirka tio timmar till om vi inte löser det här.
Kirsch låter dig göra vad som helst om du därmed räddar hans jobb.
Hector kommer inte att lyssna på mig. Så är det bara.
Och varför skulle jag vilja övertyga honom?
För att USA:s underrättelseverksamhet i Europa kan hänga på det?
Det är inte läge att förlora fotfästet här nu, Steven.
Om Tyskland bryter med oss, kommer fler att göra detsamma.
Låt DeJean försvara sig i rätten om han nu är oskyldig.
Vad ser du?
Han verkar plocka upp ett kort från en bukett intill hans egen.
-Hur vet han vilket kort det är? -De kommer nog från samma florist.
Vi besöker butiken när Emmerich har varit här.
Med lite tur leder det oss till Fischers kontakt.
Fischer går fram till Emmerich.
Jag hade hoppats hinna ses innan jag flyger hem i kväll.
-Jag har fullt upp i dag. -Han är nervös.
-Hur ser kroppsspråket ut, Daniel? -Emmerich verkar obekväm.
Jag tror inte att du vill missa det här mötet.
-Vilken tid? -Klockan fyra.
-Jag skickar en bil. -Båda två ger sig av.
Vi tror att Fischer fick ett meddelande på minnesplatsen.
De använde troligen samma florist för att Fischer skulle känna igen kortet.
Jag kollar upp det.
-Vem tror du förföljde dig? -Jag vet inte. Han såg tysk ut.
-Josefs kontakt i säkerhetstjänsten? -Det är möjligt.
Tror du att han anar oråd?
Jag vet inte. Det är svårt att avgöra.
Robert vill prata med oss. Behöver du samla dig?
Nej, det gör jag inte.
Jag behöver en säker linje. Ut.
Vad tror du Fischers speltripper till Macao när han jobbade i Kambodja?
Inte mer än att han gillar att spela. Ut.
Så kinesiska maffian överlämnade honom till Peking?
Han kanske kör dubbelspel för att dölja USA:s inblandning i segern.
Det är lika troligt som ambassadörens rysslandsteori.
-Har du någon teori själv? -Vet du vad, Hector?
Jag skickade hem min grabb i morse.
Om jag behöver en surrogattonåring, så säger jag till.
Du är ett kräk, Robert. Därför är det en gåta att jag faktiskt gillar dig.
Fischer vill styra mötet om han skickar en bil att hämta Emmerich.
Därför måste vi ta kontrollen över det. - Valerie?
Jag tänker slutföra det jag har påbörjat.
-Var står du gällande Fischer? -Jag är totalt förvirrad.
Daniel och April kan ha hittat ett spår att följa. Vi får se.
Håll mig underrättad.
Jag vet hur du känner just nu och det är inte bra.
-Josef blåste mig. -Se till att han får betala för det.
Steven? Vad gör du här?
Jag vill att han ska prata med DeJean. Vi försöker med allt.
Hector kommer inte att lyssna. Vi gör redan allt vad vi kan.
Bra, men han kanske lyssnar mer på sin förre chef än sin nuvarande.
-Du vet inte vad fan du pratar om. -Snälla du...
Låt oss hålla ihop, i dag av alla dagar. Du bestämmer.
-Jag bestämmer. -Nej, det gör du så fan inte. Sluta.
Utnyttja inte din position hela jävla tiden.
Visa dem lite tillit som har ägnat livet åt att tjäna sitt land.
De har inte fått sin tjänst genom att skriva en fet check till presidenten.
Det här är din spelplan, men jag tycker att det är värt ett försök.
Vad säger du?
Ja. Visst.
Tack ska du ha.
-Vill du ens sätta din fot här igen? -Både ja och nej.
-Nycklarna. -Tack.
I går var det Hector, i dag är det du. Redo?
Hem, ljuva hem. Kom nu.
Välkommen tillbaka, chefen.
-Herregud! -Nej.
Han står näst på tur. Jag är bara förakten.
Det var hans idé, eller hur?
Herregud, nej. Ingen av oss hyser något större hopp om det här.
Hoppas ni att jag ska överlämna mig själv, så att skiten är ur världen?
Något sådant, ja.
Esther Krug har velat bli kvitt mig sedan jag återvände till Berlin.
När hon får tag på mig, är det över.
Hon kommer att styra utredningen, fabricera bevis-
-låsa in mig och tvinga mig att svälja nyckeln.
Okej. Så här gör vi:
Du väntar en dag, och sedan skiter du ut den.
Det är ett fängelsetrick.
-Hur har du haft det? -Jag? Tja, du vet...
En andra karriär, ett andra skägg, ett andra hem i Provence. Det...
Där du sitter med en van Gogh på ett fält av solrosor.
Ge mig inga idéer nu.
Jag hörde att du spelade med i kulisserna nyligen.
För några veckor sedan trodde jag att jag saknade det här så mycket-
-att jag skulle göra allt för att få in en fot igen. Nu vet jag inte.
Jag trodde inte att jag saknade det förrän jag tvingades hit.
En gång spion, alltid spion.
Du kom inte hit för att mata mig med klichéer.
Kom igen, kör hårt.
Antingen blir jag martyr eller så är jag körd, eller hur?
Helige Hector låter inte så klatschigt, eller hur?
Nej, det gör det inte.
Inte efter all skit jag har hittat på.
Du...
Tänk om det här är ett sådant tillfälle där enda vägen runt något-
-är att gå rakt igenom det?
Råder du mig att kasta in handduken?
På alla sätt...
...utom ett.
Det är litet med bara en anställd. Det blir svårt att distrahera henne.
-Har de registret på en hårddisk? -Ja, det ser så ut.
Jag kan ställa till en scen om ett blomsterarrangemang.
Hon får visa mig allt hon har. Under tiden hinner du kopiera hårddisken.
Jag får känslan av att du alltid gör så här när du köper blommor.
-Det är något fel på nyckeln. -Nej, jag har bytt lås.
Kom in.
Jag vill ha tillbaka mina manschettknappar.
De här är CIA:s, inte mina.
Vem har talat om det för dig?
Mannen som du lät förfölja mig i morse?
Inga svaga punkter, sa jag ju.
Eller är det en vän, en sympatisör från säkerhetstjänsten?
Vad dum jag var som trodde att du sympatiserade med mig i går.
Nej, jag tyckte uppriktigt synd om dig, Josef.
Tills jag hittade telefonen som du använde i kontakten med Otto Ganz.
Du ljög för mig.
De senaste dagarna har bara varit en charad.
Vi har båda lekt charader.
Så jag antar att vi är kvitt.
Katerina låg inte bakom terrordådet. Det gjorde du.
Säger vem? Katerina? Hon är död.
Ditt samtal till Ganz när han gjorde affärer med mitt folk i Spanien!
Vad är det?
-Räckte det inte att döda Katerina? -Vad pratar du om?
Vi vet att Nick Fischer anordnade det, på din order.
På min order? Nick Fischer?
Förbannade amerikaner!
Ni tror fortfarande att ni äger stan. Sjuttio år efter kriget!
Ut ur mitt hus! Ut ur mitt land!
Ni och era jävla vapen!
Terrorplanerna var bara fejk.
Inget skulle hända efter att vi hade gripit dem efter vapenaffären.
Lycka till med att få domstolen att tro på det.
Jag förstår att ni vill bli kvitt extremister som Ganz i partiet.
Att sätta dit en oskyldig kvinna bara för att hon finansierades av USA-
-är något jag däremot inte förstår.
Tyskland har tagit emot allmosor från USA ända sedan krigsslutet!
Tiden var inne för en uppoffring.
Det här är ingen allmosa. Det är ett riktigt, jävla stryptag.
-Varför gjorde Fischer det? -Fråga honom.
Ni träffades på minnesstunden och han föreslog ett möte, inte sant?
-Jag tänker inte gå. -Jo, då.
Om du inte samarbetar tänker jag se till att din karriär är över.
Det är ett löfte.
Är det här vi gör affärer nu för tiden?
Säkerheten är inte optimal, men utsikten är trevligare.
Fönsterlöst är inte min grej.
Jag tror att du kanske bara gillar bilden av kanten vi sitter på.
-Än har vi inte fallit till marken. -Det är sant.
Daniel och April tog sig in i floristens databas.
De undersöker eventuella kopplingar till Nick Fischer.
Valerie tror inte att det är Josef.
Nej, det är ett annat parti inblandat som Fischer samarbetar med.
-Jobbar säkerhetsmyndigheten på det? -Nej, de har slagit dövörat till.
Det verkar inte bättre än att jag får svälja stoltheten och uppsöka Hanes.
Och se om hans cyberövervaknings- system är så bra som han påstår.
En god nyhet? Josef har gått med på att avlyssna mötet med Fischer.
Bra gjort, Valerie. Och du.
Jag borde aldrig ha tvivlat när hon slog sig i lag med honom.
Jag är inte rätt person att säga: "Vad var det jag sa?"
Regel nummer ett: Låt Fischer sköta snacket.
Ställ inga ledande frågor.
Det är vår sak att följa upp det, inte din.
-Du verkar tro att jag vill det här. -Vill du sätta dit honom eller inte?
Regel nummer två: Visa absolut inga känslor.
Ingen ilska, inget förakt, ingen blodtörst. Ingenting alls.
Här, då? Får jag inte visa några känslor här heller?
Jag trodde att vi hade något bra på gång.
Du ville ha min hjälp med att fälla Katerina.
Nej. Från början, ja. Men inte sedan.
Bilen är här.
Vad förskaffar mig den här äran?
För några veckor sedan ville du vara delaktig. Nu gör jag dig delaktig.
Tja, bättre sent än aldrig säger man ju.
-NSA kan inte hjälpa oss. -Därför vänder du dig till mig?
Jag tänkte mig snarare att vi två kanske kan mötas i mitten.
Vad säger du?
Det är enda sättet att få något gjort. Vi borde redan ha gjort det.
Då är vi överens.
-Var är DeJean? -Jag håller honom kort.
Josef gick nyss. Han sätter sig i en svart SUV.
Bertil, Helge, Kalle, 7916,
Vi lägger oss efter honom.
-Mötesplatsen är saluhallen i Moabit. -Vi är nästan där.
Snart kan du inte visa dig offentligt utan att omringas av sympatisörer.
Förbundskansler Emmerich?
-Vi går en sväng. -Tar han med honom på guidad tur?
-Han är försiktig. -Nej, paranoid.
Vi täcker baksidan.
Du verkar i det närmaste glad över händelseutvecklingen.
Vi har ett intresse i dina framgångar.
Vilka är "vi"? Samma grupp amerikaner som uppvaktade Katerina?
-Du får veta allt i sinom tid. -Fischer kommer att ana oråd.
Låt mig gissa. Du vill erbjuda mig samma erbjudande som Katerina fick.
Ni finansierar PFD om jag låter USA ha ögon och öron i Tyskland.
-Tyskland är värt mer än så för mig. -Jag håller med dig, Josef.
Mitt syfte har varken med USA eller övervakning att göra.
Vi vill ha en sann sammanslutning i Fäderneslandets namn, oavsett land.
-"Vaterland", inte sant? -Vad fan pratar han om?
-Är han störst nazist av dem alla? -Det låter så.
Katerina prioriterade sin egen karriär, sin popularitet.
Varför fick hon då ert stöd?
Hon var PFD:s största chans att ta sig in i förbundsdagen.
Men hon var alldeles för vek när det kom till kritan.
Jacob, vi har ett konto som vi vill att du kollar.
Ett ögonblick bara.
-Vem tillhör kontot? -En stamkund hos en florist.
Aktiviteten på det sammanfaller med Fischers resor till Berlin.
Kontots ägare är högst troligt inblandad i mordet på Katerina.
Okej, ge mig kontonumret.
Sluta snacka skit. Säg vem det är, annars är vi färdiga här.
-Vad håller han på med? -Helvete.
Okej. Absolut.
Vill du att jag ska tillkännage det för dem också?
Vem är det som lyssnar, Josef? Din ryggradslöse jävel.
Valerie!
Jag sa till de mina att du inte var att lita på.
Du kallar dig nationalist, men vägrar ge allt för din sak.
Till skillnad från dig? Mördare.
Josef!
Josef...
Han går ut genom sidoentrén.
Han kör motorcykel. Jag ser inte nummerplåten.
-Han kör åt ert håll. -Vi tar över. - Kör.
Var i helvete är han?
-Fan, han gjorde en U-sväng. -Håll i dig!
Ligg kvar! - Helvete!
Jag står i skuld till dig. Är du okej?
Vad i helvete...?
Är inte det Esther Krugs vicechef?
Jag har något. Det är inte bra.
Stefan Heidrich vid tyska säkerhetstjänsten.
-Det var som fan. -Kräket som var på mitt kontor?
-Är han i maskopi med Fischer? -Det är nog bara toppen av isberget.
-Vet ni något? -Inte ännu.
Men det här sträcker sig nog längre än till Fischer och Heidrich.
-Är det nu jag ska släppa det här? -Du ska klappa dig på ryggen.
-Jag har dödat en tysk agent. -Som hade dödat mig annars, så tack.
Du handlade i självförsvar, April. Du har goda instinkter.
-Hämnas ni genom att döda min agent? -Vi måste prata, Esther.
-Vad pratar du om? -Inte här. Kom.
Du måste lita på att det jag säger nu är helt sant.
Bara säg vad det är.
Vi fick i går veta att en av de våra låg bakom mordet på Gerhardt.
Vad har det med Stefan att göra?
Vi jagade vår kille in i tunneln, men han fick hjälp att komma undan.
Stefan agerade avledande manöver.
-Försöker du skylla ifrån dig? -Det är ingen strategi, Esther.
Stefan var delaktig. En av de dina låg bakom lönnmordet.
-Det är helt orimligt. -Jag vet.
Nick Fischer pumpade illegalt in pengar i PFD:s partikassa.
-Vem mer var inblandad? -Vi vet inte.
Fler kan ha varit inblandade, men Hector var det inte.
Okej. Är det nu du tänker svika mig och rädda dig själv?
Nej, men att byta en ohederlig agent mot en annan hjälper inte.
-Vad är det du vill ha sagt? -Vill du fortfarande komma åt Hector?
Vad föreslår du? Går vi ut med det här är allas våra karriärer slut.
Ska vi låta en vit jihadist härja fritt bara för att rädda våra jobb?
Vi hinner inte. Hectors deadline är snart här.
-USA, åk hem! -Åk hem!
Hector har fattat ett beslut. Följ med mig.
Jag kan ju inte bli Hector DeJean igen.
Du har spelat många roller. Thomas Shaw, Andrew Chevalier.
-Det hade snart kommit ifatt dig. -Du gör helt rätt, Hector.
Har du något att säga?
Det är en märklig form av rättvisa, men vad gör man?
Ni har Esther Krug på linjen.
Tiden är ute.
Okej.
Ge dem det de vill ha.
Hector DeJean, ni är härmed gripen. Följ med mig.
Tro på att vi lever i evighet.
Herre, Du står vid vår sida.
Vi har honom att tacka för den helige ande-
-som vi lämnar vidare till våra bröder.
Han anförtror oss sin själ som vi sedan...
-Vad gör du här? -Jag tänkte att du ville ha besök.
Katerina Gerhardt låg inte bakom något av det.
-Attacken, din fars död... Ingenting. -Vad menar du?
Hon blev lurad. Vi har båda på sätt och vis blivit blåsta.
Hector DeJean har lämnat oss.
Han var en kär kollega och han var en av oss.
-Ska vi träffas här från och med nu? -Det blir på ett antal olika platser.
Alla lika trevliga som det här stället?
-Perfekt. Ingen ström. -Karma är en jobbig jävel.
-Fler i det här rummet är det. -Ja, kanske det.
Men det är jag som bestämmer. Ditt samarbete är avgörande.
Har du sjunkit så lågt att du tar till utpressning nu också?
Jag önskar att du hade gett mig ett val.
De sägs ha ett underjordiskt nätverk.
Agenter som strävar efter högerextrema ideal.
Vi fick en träff på Fischers profil i Kapstaden.
-Har de sin bas där? -Eller så gömmer han sig där.
-De vill att vi tar reda på det. -"Vi"?
Att raka av skägget var inget infall.
Nog när du en önskan om att åter- uppliva forna tiders Steven Frost?
Vi är snart på benen igen.
Det var en evighet sedan du sa att vi var i behov av en seger.
Priset blev högre än förväntat.
-Vi fick en seger, om än en fulseger. -Absolut.
-Hej. -Hej. Hur var det?
Du vet hur det är.
Han är på en bättre plats nu, som de säger.
-Vad är det för plats? -Det vete gudarna.
Höll någon ett minnestal?
Missade du din chans att säga något fint?
Ta inte i nu. Jag gjorde något fint.
Det gjorde du. Han är ute ur ditt liv nu.
Du, då? Du verkar vara på väg åt samma håll.
Jaså?
Jag vet inte.
Vill du ta en promenad?
-Vi bör ju inte ses tillsammans. -Det är mycket vi inte bör göra.
Text: Anna-Karin Strobel Lando www.sdimedia.com